Николай Лилиев
Кому се усмихваш, любов…

chitanka.info

Кому се усмихваш, любов?

Сред тия замислени степи

мечтите ни вече са слепи,

словата ни гаснат без зов.

Зловещо поглеждат към нас

настръхнали вълци, мъглите,

нечути заглъхват молбите,

отронени в мрака без глас.

Под ниския бронзов покров

посрещат ни голите клони,

и злобна вихрушка ни гони.

Кому се отдаваш, любов?

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.